Klockan är 8.35 och här kommer vädret och nyheter från New York.
Just nu är det minus två grader och klart i Manhattan.
Det kommer att snöa på morgonen och temperaturen håller sig på minus.
Tre NYPD-poliser behandlas för skottskador.
De tre sköts inom loppet av en timme i går kväll. Två av dem i tunnelbanan.
- Är du klar? - Ja.
- Du ser väldigt stilig ut. - Tack.
- Är du helt säker? - Ja.
Polisman Krinsky besvarade elden och snuddade en medresenär...
Hej, snygging.
...kom snabbt undan och flydde ut på perrongen.
Tack.
- Då så. - Gör inget dumt.
Pengarna är slut. Vad skulle jag kunna göra?
Hallå! Stanna där! Hallå!
Ut! Lämna den jävla lastbilen!
Vi drar. Kör!
Det kändes riktigt bra i morse.
Jaså?
- Du har avrått mig i två års tid. - Nu när alla är med är jag förtjust.
Här kommer de.
Vi har gått igenom din ekonomi. Det här är mycket pengar för dig.
Så varför har du varit så enträgen om att få den här förorenade jordplätten?
Av samma anledning som du antar jag.
Jag är i beklädnadsindustrin. Den går jag i god för.
Den här marken fick jag av min morbror. Han hade tyvärr inga egna barn.
Han satte upp oljecisternerna. Den här platsen betyder inget för mig.
Jag erbjöd dig att leasa det för ett rimligt pris men du nappade inte.
Nej, jag vill äga det jag använder.
Det kan jag förstå.
Så?
- Ja. - Har mr Walsh gått igenom kontraktet?
- Självfallet. - Har ni med er pengarna?
Ni har trettio dagar att slutföra affären. Inga anstånd.
- Inga eventualiteter. - Jag förstår.
Fullföljer ni villkoren är anläggningen er. I annat fall behåller vi pengarna-
- och säljer till era konkurrenter, som varit nästan lika envisa som ni.
Jag gillar dig, men enda anledningen att vi valde dig-
-är för kontraktets gynnsamma villkor.
Ja.
- Och när du skrivit på... - Jag förstår.
Visa oss pengarna så skriver jag på kontraktet.
Här är de.
Plus en likadan väska.
Här.
- Mazel Tov. - Mazel Tov.
- Grattis. - Det är inte vårt än.
Det är en bedrift att ha kommit så här långt. Det här är en bra dag.
Passa på att gå runt och njut av det en stund.
De bröt nog hans käke.
Mår du bra?
- Helvete. - Har polisen varit här?
Han lämnades på motorvägen utan lastbilen. De körde hit honom.
- Kan du prata? - Sí.
- Kan jag prata med dig utanför? - Ja.
- Skrev de på kontraktet? - Ja.
- Och de tog handpenningen? - Ja. Nu är det igång.
- Grattis. - Tack. Du med.
Nu har vi trettio dagar på oss.
Jävla idioter. Stackaren har jobbat hårt.
Ska jag prata med min bror?
Nej, nämn det varken för din bror eller din far. Okej?
- Okej, men det får inte fortsätta. - Jag ska prata med åklagaren imorgon.
Skit i honom. De struntar i oss.
Det är inte rättvist mot dem. Du är i krig nu.
- Nej, det är jag inte. - Inte? De är det.
- Ska du titta på det nya huset? - Ja, vi ses hemma.
Behöver du nåt?
Okej. Jag hämtar dig när du får åka hem.
Tack.
De männen är ynkryggar.
De är för svaga för att försörja sig eller slåss obeväpnade.
För korkade att hitta nån annan lösning.
- Har ni gjort det ni ska? - Ja.
- Och vad är det? - Ursäkta?
Ni sa att ni gjort det ni ska, så jag undrar vad ni har gjort.
Jag vet inte riktigt. Jag kom fyra. Min arbetsdag är egentligen slut.
Så ni har inte gjort nåt?
Varför tog de den?
De ville ha bränslet för 6000 dollar som fanns i.
Lastbilar 14-23 är på väg. 30-33 är på väg att köra.
6, bränslet är redo så åk dit och sätt fart.
- Ledsen att ni fick vänta. - Tack för ni tar emot oss, mr Lawrence.
Självfallet. Jag väntade mig inte er också, mr Morales.
- Ja. - Vad kan jag göra för er?
- Vi behöver er hjälp. - Med vad?
- Våra lastbilar blir rånade. - Det där är ett polisärende.
Det börjar bli ett allvarligt problem för oss. Våra förare är skräckslagna.
Jag förstår inte riktigt. Vi har mer mord och våldtäkter än nånsin i år-
- så om du vill påtala hur allvarligt det är så tro mig, jag vet.
Mina anställda är i fara när de kör. De gör bara sitt jobb.
Jag har gjort allt ni begärt. Ni har utrett mitt företag i två år-
- och jag har lagt ner tusentals dollar på advokater-
- för att kunna tillhandahålla era önskemål.
Ni har väl varit på mina konkurrenter, så med all den informationen-
- så undrar vi om ni har nån aning om vilka som ligger bakom det.
Det har jag inte. Vi har utrett korruptionen i er bransch.
Den verkar ha hållit på i åratal. Så ni har rätt. Ni stjäl från varandra.
Vilket är en uppfriskande vändning på vad era kunder och skattebetalarna-
-upplevt i femton år.
Ni ska veta att vi respekterar vad ni gör för vår bransch och vår stad.
Men jag har aldrig tagit nåt från nån. Så när ni säger att vi...
- Vi står på samma sida. - Nja, både ja och nej.
Ni verkar vara en anständig man, mr Morales.
Därför känns det inte okej att sitta här och blunda för elefanten i rummet.
Jag kan inte ge er detaljer men vi tror att ni och ert företag-
- har brutit mot lagen och att vi har bevis. Vi går ut med det nästa vecka.
Det är lite besvärligt men jag ville informera er personligen-
-av ren respekt.
Ni har ert jobb att sköta. Men ni misstar er.
Vi ska ta vara på alla tillfällen att bevisa det för er.
Abel.
Abel!
Precis.
Låt oss inte överreagera. De har inte väckt åtal än.
Åklagarmyndigheten kanske bara sätter oss på prov.
Jag vet.
- Hur gick det? - Åklagaren ska väcka åtal nästa vecka.
- Va? Varför? - Vi vet inte. Det kanske är tomma hot.
Men jag behöver veta var vi är blottade.
Vi följer industristandarden i allt.
- Vad betyder det? - Det vet du.
Anna.
Jag behöver veta vad de anklagar oss för.
...mord på en skolgård och jakten på mördaren som sköt en elev pågår...
- Titta vem som är här. - Arnold.
Trimma lite på sidorna, Jimmy.
Vi kan inte alla vara lika lyckosamma som mr Morales med håret.
- Ni är en stilig man. - Jag vet det.
- Ni ska visst gratuleras. - Hur så?
Ni skrev kontrakt på det där stället.
- Jag jobbar på det. - Ni har 30 dagar så det är nog bäst.
Det gör vi, tack för att du bryr dig.
Jag såg några av era bilar vid Rego Park.
Jaså? När var det?
Ett par tillfällen.
- Det är möjligt. - Är det?
- Ja. - Det är en tuff marknad.
Min far kämpade i åratal innan han tog sig in där.
Alla nya platser är tuffa. Vi ses.
- Älskling. Titta. - Är allt bra?
- Det är färdigt. - Ja.
Jag älskar det.
- Vad tycker ni, tjejer? - Det är jättecoolt.
- Gillar ni det? - Jag älskar dörren.
- Gillar du färgen? - Ja.
- Va? Vad gör den? - Jag vet inte. - Kom.
Det är ingen fara.
Hallå!
Kom tillbaka!
Kom hit! Kom hit, din skit!
Vart tog du vägen?
Abel?
- Det är ingen fara. - Jösses.
- Du gjorde ju stor nytta. - Kom.
- Aj. - Vem var det?
Vad menar du? Hur ska jag veta det?
Jag vet inte. Nån som ville sno av oss.
Nej, tänker du inte vara ärlig...
Om han ville varna oss kunde han ha gjort nåt.
- Jag tycker han var ganska tydlig. - Börja inte älta det här.
Vi bor i ett nytt stort hus.
Han var säkert ute efter tv: n.
Han hade ingenting på sig. Det var en grabb. Alarmet kopplas in på onsdag.
Jag jagade iväg honom. Han kommer inte tillbaka.
- Okej? - Ja.
Sen gör ni bara så här, inget mer.
Ni tittar på trasan och säger ingenting.
Stirra bara på trasan. Och sen skaka långsamt på huvudet.
Efter att ha varit tyst längre än vad som känns bekvämt-
- så vänder ni er och säger. "Jag går gärna igenom lite siffror med er."
"Har ni nånstans där vi kan sitta?" Vanligtvis blir det matsalen.
De erbjuder er nåt. Vad det än är ta det mest raffinerade.
- Vill ni ha kaffe eller te? - Jag tar gärna te.
- Hemmagjort lemonad eller sodavatten? - Jag tar gärna lemonad.
- Varför? - Vi är inte det billigaste valet.
Vi måste vara bäst och de vill...
Nej, de måste känna att du också vill ha det bästa.
Våra lastbilar är de nyaste eller renaste. Våra förare är tillgängliga.
När ni gått igenom hur mycket de sparar i långa loppet på underhåll-
-så måste ni få dem att skriva på.
Men problemet är att om de hyr er, så måste de sparka nån annan.
Det är aldrig lätt.
När ni visat dem vad det kostar så tittar ni upp...
...och stirrar på dem.
Längre än ni borde.
Det här är inget skämt.
Ni behåller bara jobbet om ni får dem att skriva under.
Mitt enda intresse är att företaget ska växa, inget annat roar mig.
De sliter hårt för sina pengar.
De andra lurar dem och behandlar dem illa.
När ni tittar dem i ögonen så måste ni tro att vi är bättre.
Det är vi.
Men inget är lika svårt som att stirra nån i ögonen och säga sanningen.
Det var roligt att träffa er. Välkomna och lycka till.
- Är du klar? - Sí.
Om du behöver nåt, vad som helst, så tveka inte att ringa till kontoret.
Jag beklagar att du råkade ut för det. Vi ses snart.
Abel. Abel.
Tror du att jag är redo att bli försäljare?
Nej, det tror jag inte.
- Jag klarar nog inte... - Jodå. Vila nu.
Catherine?
Catherine. Catherine! Cathy!
Var fick du tag på den? Catherine? Var hittade du den?
- Här ute. - Visa mig. Var?
- Den låg här. - Såg du den?
- Ja, hon skulle hämta bollen. - Maria!
- Är den äkta? - Är vi illa ute?
Det orsakas av förflyttningen av lös jordmån...
Hej, Debbie. Ursäktar du oss ett ögonblick?
- Vad är det? - En pistol. En jävla pistol.
Var hittade du den?
Din yngsta dotter hittade den i busken. Hon lekte med den.
Den är laddad och osäkrad.
Det var ingen grabb som ville ha vår tv.
Det var en jäkla skurk med ett laddat vapen som tittade in.
- Jag tar hand om det. - Vad betyder det exakt?
Det här är ingen tegelsten genom en bilruta eller nån annan gullig varning.
- Vårt barn lekte med ett laddat vapen. - Jag är medveten om det!
Låt mig ta hand om det.
Det är bäst du gör det. Du blir inte glad om jag lägger mig i.
Gör inget.
Jag ska inte.
Jag måste prata med er.
Jag hittade en pistol utanför vårt hem. Nån lämnade den där igår.
- Vem? - Vi vet inte.
Jösses.
Det är inga bra nyheter. De är dåliga.
Åklagarmyndigheten väcker åtal imorgon. De har fjorton åtalspunkter.
Tre av dem anser jag allvarliga.
De vet hur industrin funkar. De åtalar oss för att fiffla.
Vi har gått lite för långt. Se det som ett hedersbetyg.
Vi är stora nog för att de ska bry sig om oss.
Du får åka hem och gå igenom våra böcker.
- Hur långt bak går de? - Sen du tog över från Annas far.
Jag sätter igång.
En till sak. Banken. Ni två måste prata med dem.
Jag vill ha er där, var ärliga. Det borde inte vara några problem.
De har lånat ut pengar till större bovar.
Jösses, okej.
- Hur är det, Bill? - Jag gör inte hembesök längre.
- Jag kunde ha kommit. - Du har större problem just nu.
Den här situationen med dina killar kan inte fortsätta.
- Mina killar? - Dina förare.
Ja, bra. Du får gärna hjälpa oss för det får inte fortsätta så här.
Låt dem skydda sig. Det sätter stopp på det här.
- Det är vi oense om. - De går på dem för att de är svaga.
De gör det för att jag växer. Jag blir starkare, inte svagare.
Situationen är inte hållbar. De troratt jag inte kan skydda dem.
Det verkar så.
Du verkar vara väldigt pressad. Vilket är förståeligt.
Så...
Låt mig hitta en lösning. Men mitt beslut gäller.
De ställer upp för dig varje morgon för jag säger åt dem.
Du måste inse att det är farliga tider och att vi måste anpassa oss.
Det är inte som när vi körde.
Nej, det är det inte.
- Hur gick det? - Inte bra.
- Han tror verkligen på det. - Jag såg det.
Han förstår nog inte riktigt.
- Vad finns det att förstå? - Ja...
- För det första så är det olagligt. - Inte om jag säger annat.
Det är mitt ansvar att varor rör sig säkert och snabbt-
-inom den här staden.
Den här situationen får vissa personer vars åsikt jag bryr mig om-
- att tro att jag inte kan sköta mitt jobb. Det går inte för sig.
Vad föreslår du egentligen?
- Skojar du? - Nej.
- Alla era förare får ett handeldvapen. - Och en vapenlicens? När?
- Till fredag. - Är licenserna äkta?
Det beror på vad de gör.
Dödar de sin fru så är den inte det och jag försvinner väldigt snabbt.
Bara de visar att de försvarar sig så är det över.
- Vem är det? - Jag vet inte.
Jag har ingen jävla aning.
Tack.
Hallå! Kolla in maskinen.
Jag betalade en kille fem dollar i timmen förra året.
- Peter. - Ja?
- Jag behöver prata med dig. - Jag ser det.
Jag vet att du också har fått dina lastbilar kapade-
-men det här har gått överstyr.
Det var en kille med en pistol hos mig. Frun och barnen var hemma då.
Mår alla bra?
Ja, jag jagade bort honom.
- Vad kan jag göra? - Vet du vilka ligger bakom det här?
Abel...
Det är en sak att gå på mina lastbilar och förare. Det här är nåt annat.
Har du råkat ut för nåt liknande?
Ett gäng tog sig in när jag var en baby. Inget hände.
De ville bara skrämma min far. Vi fick aldrig veta vilka det var.
Efter det flyttade vi till en fästning, som den här.
Killarna som släppte in dig. De är här för att skjuta de oinbjudna.
Ja, men jag vägrar att leva så. Jag gör inte det.
- Jag vill ha mer än det här. - Jag vet det.
Min far sitter i fängelse som du vet. Jag vill gå i en annan riktning.
- Det har du gjort. - I princip.
Jag förstår valen han gjorde. Det var den enklaste lösningen.
- Men det är den inte. - Jo, det är den.
Var är han nu?
Jag lämnade honom på sjukhuset. Han verkar må bra.
Det är nog bäst att du kommer.
Hej.
Jag är på väg tillbaka.
- De har tagit en till lastbil. - Jag vet.
- Vem körde? - Leo.
- Mår han bra? - Ja.
Om vi bortser från förarnas säkerhet så skadar det oss ekonomiskt.
- Det kan inte fortgå. - Jag vet.
Hur gick samtalet? Jag pratade med honom sen.
Jag sa nej.
- Jag tror inte att vi kan göra det. - Vad sa du?
- Följ med mig. - Skämtar du? Är vi där nu?
Måste vi gå ut som ett par gangstrar?
Jag är det och det är dags.
Vi verkar inte ha nån utväg. Annars lägger de ner.
De jobbar för mig. Det är mina lastbilar, det är mina kunder.
- Det är jag som byggt upp allt. - Det är sant. Tills det inte är det.
Den siste vi vill bråka med är bossen för alla lastbilsförare.
Vi är utslagna på en månad om han stoppar dem. Vi har inte kapitalet.
Det är slutet på allt vi jobbat för.
Om nån av dem skjuter nån så åker jag dit för det. Jag vägrar.
Jag pratar med honom. Vi måste slutföra den här affären.
Det här kan inte fortsätta. Vi är så sårbara just nu.
Varför är det så viktigt?
- Jag har satsat alla mina pengar. - Nej, jag pratar om allt det här.
- Har du funderat på varför? - Ja, varenda dag de senaste fem åren.
- Det där stället har gäckat mig. - Jag pratar inte om det stället.
Jag menar allt. Varför vill du ha det?
Jag förstår inte vad du menar.
- Arthur. - Du ser bedårande ut som vanligt, Anna.
Känner ni Ian Thompson? En av våra nya chefer.
Hej, Ian. Allt väl? Bra.
Då så, jag är hungrig.
- Vad vill ni dricka? - En massa. Vinlistan, tack.
- Hur mår ni? - Vi har haft bättre tider.
Jag har hört det. Det händer förr eller senare.
Så är det, Arthur. Därför ville vi berätta vad som pågår.
Så ni förstår vad vi anklagas för och att vi är solida även i värsta fall.
Ja, men du ska veta att den här mannen har utrett vår industrisektor-
-de senaste två åren.
- Tanken att han skulle peka ut oss är löjeväckande. - Tack.
Mitt företag kör med öppna kort. Vi följer branschstandarden.
Jag ska slåss till sista andetaget för att bevisa det.
Inget ska stå i vägen för vår tillväxt. Vi behöver veta att vi har ert stöd.
Ja. Vad har den här egendomen som ni anser vara så nödvändigt?
Att ni inte kan vänta tills de här rättsliga åtgärderna är lösta?
Det är en väldigt bra fråga.
Egendomen ger oss många saker. Först och främst tillgång till floden.
Då kan jag få bränslet från valfri distributör direkt till mina behållare.
För det andra rymmer behållarna över 38000 kubikmeter.
Då kan jag köpa på sommaren när priserna är låga-
- och sälja till mina kunder och konkurrenterna när priserna är höga.
Jag styr mitt öde då. Men det verkliga svaret på din fråga-
- är att när det känns läskigt att hoppa så är det precis då man ska hoppa.
Annars rör man sig inte ur fläcken och det går inte för mig.
Vi har alltid stått vid er sida och där kommer vi att förbli.
- Bra. - Tack, Arthur.
Då kan vi skippa middagen.
- Det gick riktigt bra. - Arthur är en bra man.
- De kommer att avsluta affären. - Självklart.
- Helvete! Gick det bra? - Ja. Vad fan var det där?
Det var en hjort.
- Den är fortfarande vid liv. - Fan.
Du måste avliva den. Jag menar det. Du kan inte lämna den så.
För helvete.
Fan.
- Är den död? - Nej.
- Du måste... - Jag vet. Jag hämtar hjulavtagaren.
Hej, Maria, ledsen att vi är sena.
- Mår flickorna bra? - Allt är bra.
Du kan gå hem nu. Vi ses imorgon.
- Vad? - Vadå?
Ja. Vad?
Okej. Varför har du en pistol?
Jag sa att jag inte tänkte låta dem komma hit och ta mig eller mina barn.
Till skillnad från dig som gärna står där som en jävla fitta.
- Jag gjorde nåt åt det. - Var har du fått den ifrån?
- Det vet du. - Har du licens?
- Inte än. - Då är du mer korkad än jag trodde.
Vill du skydda dina barn? Skydda dem?
Har du nån aning vad de gör med dig om de griper dig med den?
Du klär dig fint och bor flott. Jag har gett dig allt du velat ha...
Har du gett mig?
...och du beter dig som den gangsterdotter du är.
Har du storhetsvansinne? Förstår du hur löjeväckande du är?
Får jag se den.
Den här? Ska du skydda dig med den här? Vet du vilka som använder såna?
Horor.
Du för oss rakt in i fällan och du inser inte det ens.
- Den här är förbjuden i mitt jävla hus. - Då måste du skydda oss.
Det är vad jag gör.
Kan jag hjälpa er?
En i taget. Födelsedagsflickan först. Ett ögonblick.
- Mr Morales. - Grabbar...
- Skojar ni med mig? - Vi vill inte ställa till med nåt.
Här har du.
Vi firar min dotters födelsedag.
Jag förstår och jag beklagar. Men vi har en husrannsakningsorder.
Vad är det frågan om?
- Jag ska kolla upp en sak. - Är han allvarlig?
Jag ska fan döda honom.
Abel.
Ge mig fem minuter.
Se till att barnen leker, Maria.
- Mr Lawrence var det va? - Ja.
Anna Morales. Kan jag växla några ord med er?
Jag förstår att ni gör ert jobb men vi firar en tioårings födelsedag.
Jag förstår men vi måste komma in.
Det är inga problem. Vi har inget att dölja men vi är nyinflyttade-
-och har tjugo gäster i huset.
Kan ni ge mig fem minuter så att alla kan lämna huset innan ni kommer in?
- Det går bra. - Tack.
- Var ställer du dem? - Helvete. Skicka dem till mig.
Du har tre minuter på dig.
- Vad händer nu? - Våra gäster går.
Jösses, Anna. Varför gör vi det här?
Jag vill inte att de går igenom dem före mig.
Gå tillbaka.
Här har du. Varsågod. Tack, en till dig. Tack.
- Varsågod. - Kom, älskling.
- Ursäkta oss. - Här har du, sötnos.
Vill ni dricka nåt?
Nej, det är bra.
- Det här lär ni få ångra. - Ursäkta?
Min man är hederlig. Vi är inte de ni tror att vi är.
- Jag vet vem er far är. - Så trevligt då.
Min man är inte som min far. Inte det minsta.
Så om jag vore ni skulle jag behandla oss lite mer respektfullt.
Annars garanterar jag att han kommer göra sin livsuppgift att fälla er.
Det här var väldigt respektlöst.
Ni kommer inte att hitta ett jäkla dugg.
Lastbilarna 14-23 är ute på väg.
30-33 ska strax ge sig av.
Varför är du tillbaka här, 6?
Hej, hur mår du?
Det är bra. Jag är nervös. Jag ska ut på mitt första hembesök.
Du klarar det galant. Håll fast blicken längre än normalt.
Du får se vad som händer. Lycka till.
- Hej. - Hej.
Kul att se dig här. Du ser frisk ut.
Är du redo att arbeta igen?
- Creo que sí. - Tala engelska.
- Jag tror det. - Det är du.
- Vart ska du? - En volymleverans till Chase.
Manhattan. Det blir enkelt.
Jag känner mig...
- Sårbar. - Bra.
Du är sårbar. Det är vi alla.
Men för att bli framgångsrik och stor så måste man ständigt gå tillbaka.
Jag vet vad de vill att du gör, men det ger dig inte mer trygghet-
- för då kommer de tillbaka med allt de har. Det är därför vi kör vidare.
Vi går tillbaka till arbetet och tiderna blir bättre. Det blir säkrare.
Åk nu. Du är stark när du gör det. Starkare om sanningen ska fram.
Tack.
- Alex från Standard Heating Oil. - Trevligt att träffa dig.
Jag tänkte gå igenom inspektionen. Ska vi titta på siffrorna?
Visst, men jag har en fråga om utsuget. Kan du tänka dig att titta på det?
Självklart.
Jag går upp. Vill du dricka nåt? Kaffe, te?
- Jag tar gärna te. - Jag föredrar kaffe.
- Varsågod. - Så vad undrade ni...
Cathy! Cathy! Cathy! Jag är på 59th Street-bron!
- Vem anropar? - Cathy, kom! De kommer igen. Hjälp!
- Hur långt in på bron är du? - Hjälp!
Julian? Julian!
- Se upp! Han har en pistol! - Dra åt helvete!
- Slappna av! Vad gör du? - Slappna av själv!
- Vill du verkligen göra det? - Ska jag skjuta?
- Vill du döda nån? Tänk igenom det. - Gå tillbaka, era skitar.
- Ta det lugnt! - Gör det själv!
- Gick det bra, John? Träffade han? - Nej.
- Var är han? - Helvete!
- Han är vid fronten. - Du kan döda nån.
Det skulle du ha tänkt på tidigare!
Herregud.
- Snuten! Snuten! - Helvete! Helvete!
- Hämta bilen, John! - De kommer därifrån!
- Helvete! - Jag springer!
- Bäst att du springer. - Gå tillbaka till era bilar.
Undan! Gå tillbaka till era bilar! Sätt fart.
- Ta högersidan. - Stanna! Släpp ditt vapen!
Där är han. Var du tvungen att vara en hjälte?
- Dra åt helvete. - Kunde du inte ha gett oss lastbilen?
- Såg de att du gick in här? - Jag tror inte det.
- Såg de dig eller inte? - Nej!
Det finns en dörr fyra trappor ner. Du kommer ut till en park.
- Dra åt helvete! - Varsågod.
- Var är lastbilen nu? - Den är kvar på bron.
- Hur många skott sköt de? - Jag vet inte.
Det är jag, Cathy. Vad pratar du om? Vadå för skott?
Det är 16. Nån sköt mot hans lastbil på 59th Street-bron. Det var Julian.
Han är försvunnen. Han flydde.
Abel?
Han är här.
Kan du lämna oss en stund?
Tack för att ni tar er tid.
Jag har hört.
Vi har ingenting med det här att göra. Jag sköter inte mitt företag så.
Jag har faktiskt varnat mina män för det här.
- Det är inte bra för nån av oss. - Jag vet.
I mitt jobb tar vi vara på varje fördel vi kan få. Så är det för er också.
Det här är en pågående utredning. Jag uppskattar att ni är här-
-men jag har inget att säga.
Vilken jäkla röra!
- Vet ni var han är? - Nej.
När ni gör det lämna över honom.
När allmänheten sätts i fara av nåt jag ansvarar för ser det illa ut.
Jag hittar honom.
Just nu är det minus fyra grader.
Den ökande molnigheten ökar chanserna för snö.
En galen knivman är på fri fot i Manhattan.
Åh nej, nej...
Tre offer var svarta, det fjärde latinamerikanskt.
Vittnen till två av knivhuggningarna beskriver en vit man...
Okej.
- Abel. - Arthur.
Jag ville prata med dig personligen. Vi kan inte ställa upp på torsdag.
Ni får inte lånet. Jag ville meddela det direkt så du kan hitta en lösning.
Tack för att du kom.
- Det här är fel. - Jag vet.
- Inser du knipan ni sätter mig i? - Ja.
Jag betalade av mitt första lån till dig för elva år sen.
- Jag vet. - Minns du villkoren?
Jag hade fem år att betala tillbaka. Vet du hur lång tid det tog?
- Sju månader. - Sex och en halv.
Jag la en handpenning på 40 % för du sa att ni skulle ställa upp för mig.
Ni har tre allvarliga och helt skilda åtal mot er.
Ett av dem med sexton punkter med allt från bedrägeri till skattesmitning.
Och idag får jag veta att du beväpnat hela din förarflotta-
- vilket utmynnat i en eldstrid på 59th Street-bron.
- Inget av det är sant. - Det må så vara.
- Må? - Det spelar ingen roll.
Jo, det gör det. Det är viktigt att du vet att vi inte gjort det.
Jag vet det. Jag gör det.
Men det spelar ingen roll. Jag kan inte göra nåt. Ledsen.
Jag löser det.
Det vet jag att du gör.
Helvete.
Jag...
Kom.
- Det är hemskt. - Ja.
- Var är han? - Vi söker efter honom.
- Har de hittat de andra killarna? - Nej.
Mår du bra?
Nej, det gör jag inte.
- De har hoppat av. - Vilka då?
Banken.
- Vad innebär det? - Vi får hitta pengarna nån annanstans.
Vi har två dagar på oss.
Kom in.
- Tack för att jag fick komma in. - Självklart. Sätt dig.
Har du sett Julian?
Nej.
- Vi måste hitta honom. - Jag vet.
- Jag är orolig för honom. - Jag med.
Vi hade stått bakom honom. Jag förstår inte varför han flydde.
Inte jag heller. Rädsla?
Han ville att du skulle känna dig stolt. Det vet du väl?
Självklart vet jag det. Men den här gången gick det inte.
Nej.
- Hur gjorde du det? - Vilket då?
Allt det här.
Det var allt han ville ha.
Jag vet. Det gör mig ledsen för han var en talangfull ung man.
Men ibland fattar vi beslut som vi inte kan ångra.
Luisa?
Jag behöver veta var han finns.
Han måste gå till polisen.
Hans agerande skadar mig och mitt företag.
Andras svaghet ska inte drabba mig.
Om han gör det rätta så tar jag hand om alla hans skyldigheter.
Dina och din familjs.
- Säg det till honom när du ser honom. - Okej.
- Har han stålar? - Vadå?
Pengar. Har han tagit ut pengar från banken?
Nej, nej. Eller jag vet inte.
Du måste lägga märke till sånt.
Det är viktigt att vi hittar honom.
- Julian! Sluta fly, Julian! - Han kommer åt ditt håll, Andrew!
Vi har honom.
Jag förstår varför du ljög, men det var dumt. Jag är ert bästa val.
- Han överlämnar mig. - Det är klart att han gör.
Du har satt allt han jobbat för på spel. Om jag fick bestämma-
-så hade vi löst det annorlunda.
De sa att du sköt fyra skott. Stämmer det?
- Jag vet inte. - Var är pistolen?
- Jag slängde den i floden. - Bra.
När vi gjorde en bakgrundskoll på dig så hade du inte blivit gripen.
- Varför sätter det här allt på spel? - Jag frågade om du gripits.
Nej.
För ingen bank vill låna oss pengar. Om vi inte kan slutföra affären-
- så förlorar din kompis allt. Det är därför.
Här.
Det här är en advokat. Han möter dig vid polisstationen.
Du jobbar inte åt oss längre. Du har fått sparken. Abel betalar advokaten.
Lycka till.
Jag är ledsen.
Jag vet.
Jag var rädd.
- Ja, jag vet. - Blir du aldrig rädd?
Jag har alltid fruktat att misslyckas över allt annat.
Det var inte alltid så.
Jag är ledsen.
Bra.
Okej.
Jag är inte... stark.
- Det behöver inte vara sant. - Lita på mig. Jag är inte det.
Det räcker, Julian.
Du...
Jag är ledsen.
- Han flyr! - Hallå! Stanna! Kom tillbaka!
Poliser jagar misstänkt.
- Tack för att ni ville träffa mig. - Ingen fara.
Vi har träffats tidigare men jag visste inte att du var Sauls barnbarn.
Jag är det. Min farfar litade inte på att hans barn kunde driva företaget.
Du har försökt köpa företaget flera gånger.
Hans mål var att hålla sig frisk och ge mig företaget. Vilket han gjort.
Även om jag uppskattar ditt besök så är vi inte till salu.
- Jag vill inte köpa företaget. - Jaha.
Men som du snart får erfara så är vissa år bra och andra inte.
Jag har lagt en avsevärd summa i handpenning för Bayfront-terminalen.
- Jag förstår. - Och...
...på grund av omständigheter bortom min kontroll...
...har min bank lämnat mig i sticket.
Därför är jag här.
Med hatten i handen. Jag behöver ett lån.
Jag väntar mig att ni drar fördel av situationen.
Men om din farfar litade på dig att sköta hans företag-
- så är jag villig att lita på dig som min borgenär.
Hur mycket?
Jag behöver 1,5 miljon dollar.
Kan du ge oss ett ögonblick?
Hallå?
Ni kan gå in igen.
Vi kan erbjuda dig 500000, med 20 % ränta under ett år.
Och så vill vi ha ett femårigt grossistavtal-
- för 950 kubikmeter per år från din nya anläggning.
Okej. Tack.
Tack.
Jag vill tacka er för att ni försökte hjälpa med föraren.
Vi väntade oss inte att han skulle fly.
- Poliserna var inte redo heller. - Jag beklagar.
Ms Lange.
Vi har uppmärksammats om att det gagnar er...
- ...att lösa det här inom kort. - Så kan det vara.
Vi har förberett en uppgörelse.
Jag ska ge den till honom.
- Det är bra. - Okej.
Jag behöver mer tid.
Det är klart du gör.
Jag vet att vårt avtal inte tillåter det.
Men jag behöver mer tid.
- Det är ett svårt affärsklimat. - Ja, det är det.
Jag...
Jag ger dig tre dagar, men sen är det över.
- Tack. Tack, Joseph. - Varsågod.
Abel! Snälla, slå dig ner.
- Andrew... - Hur är det?
Abel...
Abel?
Sluta.
Vi har hunnit prata innan du kom hit, Abel.
Vi är alla kapabla att ljuga för våra egna mödrar på deras dödsbädd-
-men vi har kommit fram till...
Och jag kan säga att vi är ganska säkra, efter ett ärligt samtal-
-att de som ligger bakom det här-
- jobbar inte med nån i det här rummet.
Som du vet så finns det mindre distributörer som inte är här idag.
Tack, Peter. Det kan stämma.
Men under senaste halvåret har 416 kubikmeter bränsle stulits från mig.
Jag bad Bill att samla er för att folk vid det här bordet-
- är de enda inom en 300 kilometers- radie som kan köpa och lagra-
-såna stora mängder.
Så...
Oavsett vad ni sagt för skitsnack till varandra så har en, två-
- eller tre av er tillåtit det här genom att köpa från de här ynkryggarna.
Eller än värre anlitat dem för att göra det, så jag ber er att sluta.
Nu.
Var stolta över ert arbete och sluta.
- Hej. - Hej.
Hur går det?
- Jag har nått 1975. - 1975. Det var ett bra år.
Inte?
- Hur ser det ut? - Jag vet inte än.
Jag tror inte att det är så farligt som de påstår. Jag visste vad jag gjorde.
- Hur gick det för dig? - Jag fick tre dagar till.
Vad bra.
Jag fick ett lån av Saul, men vi saknar en miljon.
- Ska du träffa din lillebror? - Det första jag gör i morgon.
- Och Peter? - Troligen.
Hur mår flickorna? Jag har inte sett dem på en evighet.
De mår bra.
Jag nattade dem.
Jag sa att deras pappa höll på att ordna upp det för oss.
Jag sa att vad han än vill så kommer han att lyckas.
Och att det inte finns nån som kan hindra honom.
Det är värt det hela. Du...
Titta på oss, det är det.
Jag vet. Jag vet.
- Bra jobbat, Morales. - Jag tar en paus.
- Det var inte meningen att störa. - Vi är klara.
- Jag visste inte att du skulle komma. - Inte jag heller.
- Du har växt. - Du såg mig för en månad sen.
Jag vet, men du har det. Oj...
- Jösses. Hur får du nåt gjort här? - Det får jag inte.
Jag har det lite tufft just nu.
- Jaså? - Ja, det är sånt som händer.
Jag vet.
- Bra. Jag behöver din namnteckning. - Vad är det?
Det är ett korttidsinteckningslån på huset vi äger.
- Det är bara värt 150000. - 210000.
Sen när behöver du ta värdelösa inteckningslån på 200000?
Jag sitter i skiten.
Tack.
Det är roligt att se dig.
Jag älskar dig.
- 14, ska du kolla DiMicos tank? - Ja.
- Helvete! - Lämna lastbilen!
Vem är det? Eddy!
- Cathy! Vad händer? - 17, två killar kommer mot mig.
- Var är du? - Hall Street / Flushing Avenue.
- Jag försöker komma undan. - Jag försöker hitta dig.
- Eddy? Eddy! - Abel!
Abel!
Helvete! Abel! Ditåt!
Helvete!
Fan...
Nästa stopp 50th Street. Det är B-tåget mot Bronx.
B-tåget mot Bronx, nästa stopp 50th Street.
Nästa stopp 50th Street. Dörrarna öppnas på höger sida.
Vem har anlitat dig?
Vem jobbar du för? Lyssna noga. Din vän är död.
Vem har anlitat dig?
Snälla, snälla...
Snälla!
Gå! Stick härifrån.
Tack.
Jag jobbar inte åt nån, men jag sålde ditt bränsle till Far Rockaway.
Förra veckan.
- Hallå. - Jimmy, kan du ge oss några minuter?
Visst.
- Bra talat igår kväll. - Tack.
- Vad kan jag hjälpa dig med? - Jag tänkte hämta min check.
- Vilken check? - Den på 213000 dollar.
- Varför tycker du att det är roligt? - Jag vet inte vad fan du snackar om.
Det är vad jag blivit av med det senaste halvåret.
- Jag har inte varit inblandad. - Inte?
Din Far Rockaway-anläggning köpte bränsle från en av de stulna bilarna.
Det är inte möjligt.
Arnold, jag stod på en av mina kapade lastbilar för några veckor sen-
- och funderade vilka ynkryggar som låg bakom.
Då jag kom på att den laddningen var köpt från en pråm i Texas.
Som du vet är Texas #4 märkt.
Har du några kvitton det senaste året för inköpt bränsle #4?
Så jag gissar att du har åtminstone... Vadå?
Sjutton kubikmeter markerat bränsle i din lilla tank just nu.
- Hur mycket? - Jag sa 213000.
- Jag behöver en dag. - Okej.
Jag har bara köpt från dem.
Jag har bara köpt ett par laster. Jag vet inte vilka de är.
- Det här kan ruinera mig. - Mitt mål var att ta över nästa år...
...men om du är så jäkla desperat så lär det inte ta så lång tid.
- Du saknar väl din far nu? - Abel! Det var inte bara jag som köpte.
Visst. När du upptäcker vilka det var så kan de betala mellanskillnaden-
- men jag behöver hela summan imorgon annars knackar FBI på hos dig.
Där är han, den mantlade hämnaren.
Kom upp.
- Mår du bra? - Ja.
- Tack för att du kunde ses. - Självklart.
Vad vill du?
Jag behöver ett lån.
- Det vill du inte göra. - Jag vet, men jag är här.
- Vad handlar det om? - 600000 dollar.
Jösses, Abel. Det är ett problem.
- Ja, men om jag inte får det. - Vad får jag som säkerhet?
- Terminalen. - Jaså?
- Hur många fler än jag vill ha den? - Du får dina pengar, Peter.
Jag respekterar vad du gjort, Abel.
Därför har jag inte gått hårt mot dig när du snott mina kunder.
Du är bra på det du gör, troligtvis bättre än vi.
Men det här förändrar allt. Jag vill inte att du hamnar där.
Vi är inga snälla människor som man lånar en kvarts miljon ifrån.
Jag vet det.
Jag ska fundera på det.
Vi borde båda ta en funderare på det.
- Vilken dag. - Ja.
Är allt som det ska?
Ja.
Hur var det med din bror?
Han har det bra. Tjejerna där uppe är...
Sluta.
- Vi hade inga såna tjejer på min tid. - Håll käften.
Hur gick det?
- Jag tror att det löser sig. - Tror du?
Tre olika lån. Det är en röra och sen är villkoren...
- Peter visade sitt sanna jag. - Jag beklagar.
Jag har kämpat för att inte bli en gangster-
- och nu, med den största affären jag gör, kommer de att äga mig.
- Vad är det? - Ett bankkonto.
- Vems? - Vårt.
Vårt?
- Hur mycket finns det? - Mycket. Det hjälper dig.
Du kan ersätta Peters del.
- Var kommer pengarna ifrån? - Abel.
Var kommer pengarna ifrån?
Jag har förskingrat pengar från företaget.
- Anna... Hur länge? - Sen starten.
Det var ifall det skulle bli dåliga tider, men sen började du ta risker.
Jag hade inget annat val. Jag ville inte bli barskrapad.
- Vad ska jag göra med dem? - Använd dem.
- Är det vitt? - Vad menar du med det?
Jo, att om jag skulle gå till dem som försöker sätta dit oss nu-
- med en check från det här kontot, gräver jag en djupare grav-
-eller löser det mina problem?
- Det är så vitt som allt vi tjänat. - Vilket skitsvar.
- Jag kan föra in det i bokföringen. - Jag vill inte ha med det här att göra.
Låt pengarna ligga kvar där de är och använd dem när jag åker in.
Så vad är din plan?
- Jag löser det, utan att spela falskt. - Du är sanslös!
Du tror att du lyckas för ditt hårda slit, din tur, din charm.
Herr amerikanska drömmen. Det var inte din tur som gjorde det.
- Det var jag som låg bakom allt. - Du stal från mig!
Du har varit så duktig på att inte låta ditt ego gå före affärerna.
Börja inte nu på grund av mig.
Vi använder pengarna. Dina pengar. Det är smart tänkt.
Det är våra pengar.
Jag vet.
God morgon.
Kan jag få pennan?
De jävlarna.
Varför är det 11000 extra?
De hade bränsle kvar i två cisterner. Det är ett bra pris.
Mazel Tov.
- Tack. - Tack.
Grattis.
- Kände du till det? Om pengarna. - Ja.
- Du borde ha berättat. - Jag vet. Förlåt.
Titta här.
Jag visste inte att vi hade den här utsikten på baksidan.
Det gjorde jag.
Det är vackert.
Abel!
- Nå? - Hade du inte slängt den i floden?
- Jag gjorde inte det. - Jag ser det.
Jag har ingenstans att ta vägen.
- Ingen lätt utväg. - Fan ta dig. Fan ta dig!
Jag har inget. Ingenting.
Och på nåt sätt har du fått allt du ville ha.
- Det var inte menat. - Vad menar du med det?
Jag vet vad du ville ha.
Jag vet det, men det måste du glömma nu.
Jag är ledsen. Du gav mig en bra möjlighet.
- Visst är det så? - Ja.
Du gav mig en bättre chans än jag förtjänade, eller hur?
Nej.
Du tittar bakåt. Titta framåt, det är det enda du har kontroll över.
Ta hand om min familj, är du snäll.
- Julian? - Snälla, gör det.
Abel!
Snälla, ta hand om min familj.
Det ska jag göra.
Ring polisen.
Jag beklagar, mr Morales. Kände ni honom väl?
Ja, det gjorde jag.
- Han måste känt sig väldigt pressad. - Ja, det gjorde han.
Jag beklagar.
Tack för att ni kom. Jag ville att det skulle skötas rätt.
Jag tänker inte godta ert erbjudande.
- Jag kan inte åtalas för det vi gjort. - Jag vet.
- Jag är inte kriminell. - Det stämmer nog.
Men jag kan inte ha er hängande i hälarna för att sätta dit mig.
Jag uppskattar en bra strid, men det här skadar min verksamhet-
- så jag behöver nå nån sorts uppgörelse.
- Det kan nog ordnas. - Bra.
Jag hörde att ni rodde hem terminalen.
Det verkar så.
Jag visste inte att det här var er plan.
Ja, det har varit det under lång tid.
Det här ger er en maktställning. När ni får igång det här stället-
- kommer ni ha rejält inflytande, rent politiskt.
Vi har alla ambitioner, Abel. Men ibland behöver vi hjälp att uppnå dem.
Ja.
Ni har kommit långt på väldigt kort tid.
Det känns inte så.
Men ni ska veta att jag alltid har valt den väg som känts rätt.
- Känts rätt? - Resultatet är aldrig en fråga.
Det handlar om vägen dit. Och det är alltid den som känts rätt.
Och det är den här.
Jag hoppas det.